Původní pět metrů vysoká a okolo 200 kilogramů těžká hrotnice se při požáru zřítila z třicetimetrové výšky na zem. Z hromady ohořelých trámů a suti ji před zloději kovů zachránil místní obyvatel Ladislav Benda. „Po pádu se tyč rozlomila na dva kusy, snažil jsem se ještě z popela vyhrabat drobnější části, které se také ulámaly. Asi jsem nenašel všechno.
![](/CMSUpload/Clanek_2241/_PJF3200.jpg)
Vypadalo to žalostně, ale bylo mi líto, aby to skončilo někde ve šrotu,“ popsal tehdejší situaci. Malotraktorem převezl hrotnici k sobě na zahradu, kde ji v průběhu let různě stěhoval, aby co nejméně překážela, až ji letos nabídl Muzeu města Ústí nad Labem. Hrotnice se dochovala v kuse v délce zhruba čtyř metrů. Spodní část tvoří masivní páskoviny, jimiž byla připevněna ke krovu, pak přechází v plnou tyčovinu v průměru od osmi centimetrů, která se směrem k vrcholu postupně zužuje a končí lomem, na nějž navazuje další zhruba metrový kus. „Na tyči se dochovaly zbytky růžice určující světové strany. Odděleně se podařilo nálezci z rumiště vyhrabat i ozdobné špice, které růžici zakončovaly. Další ozdobu představovala korouhev otáčející se na bronzovém ložisku. Podle dobové fotografie pořízené kolem roku 1900 ji původně tvořil kovaný prapor a plechová silueta ústeckého lva,“ poznamenal historik muzea Martin Krsek. Pozůstatky hrotnice budou v muzejních sbírkách dokumentovat historickou architekturu konce 19. století i atmosféru doby ze sklonku století dvacátého.